Tidligere på Stargate SG-1 :
"Sangraalen skal tilhøre den som sier vokterens navn."
De sier at Sangraalen er beskyttet av det mektigste blant magiske beist.
Blant informasjonen om Sangraalen er beskytteren.
- Beskytteren? - Dragen.
Sangraalen er skjult i en hule under et enslig fjell.
Det er synd at du ikke blir med oss.
Der er det. Vi fant det.
Jeg antar at jeg ikke er så troende som du trodde jeg var.
Hei!
Ble vi ikke enige om at det ikke finnes noen drage?
For den der ser veldig ekte ut.
- Hva skjedde? - Jeg brukte beskyttelsesskjoldet mitt.
Flaks for dere at jeg fremdeles trenger dere.
Pass på!
Kom dere ut!
Han kommer seg ikke gjennom åpningen, så jeg tror vi er trygge.
Unna!
Det ser ut til å være en utgang her.
Hva pokker skjedde nettopp?
Det var et hologram. Sangraalen var ikke ekte.
Hva er det du sier? Kom vi her til ingen nytte?
- Vi må tilbake til hulen. - Nå spøker du.
Dragen er den siste prøvelsen.
Det er galskap å utfordre den tingen der.
Jeg tror ikke at vi har noe valg.
Tregrensen!
Hva nå?
Den kan ikke se oss så lenge vi holder oss blant trærne.
- Vi burde returnere til landsbyen. - Vi skal ingen steder.
Adria har rett. Dragen er den siste prøvelsen og vi gir ikke opp nå.
Den innstillingen kommer til å få oss alle drept.
Var ikke du den som hevdet å kjenne dragens hemmelige navn?
Nå er det din tur til å bidra.
Jeg har kanskje overdrevet litt der.
Du trodde vel ikke at det ville holde å si navnet dens?
Jeg vet ikke. Navnemagi er vanlig i mytologi.
Å kjenne det hemmelig navnet til noe er som å stjele dets krefter.
Hva skal vi gjøre da? Begynne å gjette?
Dragen Darrell?
- Hva med Smokey? - Eller Puff.
Gi meg et øyeblikk her.
Mens vi venter, noen som har noen alternativer?
Vi vet at ilden fra P-90 prellet av rustningen dens.
Den er ikke et hologram, ellers ville kulene gått gjennom den.
Våpnene deres er ikke ineffektive, -
- de er bare ineffektive på en annen måte.
Det jeg mener er at hvis kulene preller av, -
- så burde vi kanskje prøve noe litt kraftigere.
Greit... Dette er hva vi skal gjøre.
Vi lokker Darrell ned til bakken.
Jeg tar denne...
...og vi kaster den under ham...
...og så detonerer vi den nær den utsatte buken.
Det er hvor drager er mest sårbare.
Carter, du detonerer fra tregrensen, -
- og jeg tar meg av løpingen.
Det går greit, Teal'c. Jeg tar meg av dette.
Greit. Du gjør det.
- For pokker. - Dette lover ikke bra.
Teal'c, løp!
Hei, Daniel, nå hadde det passet bra.
Ærbarhetens Pergament sa at Sangraalen tilhører-
- den som uttaler vokterens navn.
- Vokterens navn... - Vokteren er en drage.
Nei, vokteren er ikke dragen. Vokteren er den som arrangerte dette.
- Vokteren er Morgan Le Fay. - Stemmer.
Vent. Nei.
- Hva pokker? - Vent!
Hei. Morgan Le Fay.
- Darrell? - Ganos Lal.
Det er Morgans navn på urgammelt.
Ja, jeg vet.
Takk for hjelpen.
For å være ærlig, jeg ville ikke har vært mye til hjelp.
Styrkene mine ligger i strategi og kommando, -
- mens deres ligger i væpnet kamp og det å takle...
Drager?
Åpenbart.
Den er ekte denne gangen, ikke sant?
Jeg regner med det.
Kom igjen.
Greit, hva skjedde nå?
Jeg tror vi ble flyttet til et annet rom.
Hvor er Adria?
Jeg antar at hun ikke ble med.
Det må være et slags sikkerhetstiltak.
Jeg vet ikke helt. Han der slapp jo inn.
Jeg tror ikke Morgan var så bekymret for en Goa'uld.
Det var en Ori hun var bekymret for.
Jeg ser ingenting her som ligner på en Sangraal, -
- og da blir spørsmålet, hva beskyttet hun?
Jeg tror jeg vet det.
"Her hviler Myrrdin, det rundes trollmann."
Greit, det er ikke et hologram. Han er ekte vare, ikke sant?
Jeg tror det.
Hvor lenge har han vært her?
I godt over tusen år.
Vi har støtt på slik urgammel teknologi tidligere.
General O'Neill ble oppbevart i en lignende beholder på Antarktis.
Så...
Hvordan får vi ham ut?
Jeg har ingen anelse.
Hei, folkens, se på dette.
Vala, vær forsiktig!
Jeg...
Hei, Jackson...
Jackson.
Vi har ham.
Rydd plass. Han er tyngre enn han ser ut.
Vær...
- Ikke fortell meg at han... - Nei, han lever ennå.
Han trenger nok litt tid på å komme seg til hektene.
Greit.
I mellomtiden bør vi se om det finnes en utgang her.
Gi beskjed om hva dere finner.
Eller jeg kan bli med også.
Hei, det er dagslys her borte.
Vet dere, jeg kan ikke helt si hva det er, -
- men noe er annerledes.
Vi ble ikke flyttet til et annet kammer. Vi ble flyttet til en annen planet.
Portalen må ha vært fjernstyrt, -
- og så sendte obelisken oss gjennom ormehullet.
Dess større avstand mellom oss og Adria, dess bedre.
Unntatt det at hun har Orienes kunnskap.
Hun kan like mye om portalene og DHD-ene som de som bygde dem.
- Kan noen spore oss, så er det henne. - Ja, unntatt det.
Det er utrolig hvor likt sagnet dette er.
Morgan skal ha fanget Merlin i en hule-
- og etterlatt ham nedfryst der for all evighet.
Men i virkeligheten tror jeg at hun prøvde å beskytte ham.
Hva mener du?
Vel, jeg begynner å tro-
- at Morgan ødela Sangraalen allikevel.
Hun innså nok at hun ikke hadde noe valg.
At hvis hun ikke gjorde det, så ville andre urgamle ha sendt noen andre.
Så hun gjorde det nest beste istedenfor.
Hun bevarte han som kunne bygge den på ny.
Vel, det er offisielt. Vi er fanget her, hvor enn dette er.
Den gode nyheten er at vi fant en portal. Teal'c passer på den.
- Den dårlige er... - Vi får ingen summetone.
Noen har klusset med DHD-en.
Jeg kan reparere den.
Min spesialitet er å omprogrammere slike innretninger.
Gjett hvem som våkner til live.
- Hvor er jeg? - Godt spørsmål.
Du ser kjent ut.
Guinevere... Kjære deg, det har gått så lang tid.
Det er godt å se deg også.
Percival og Galahad.
Tapre riddere, det er stort hell at jeg får se deres ansikter igjen.
Det ser ut til at Merlins hengebro ikke lenger når begge ender, -
- hvis dere skjønner hva jeg mener.
Hva var det? Mordred.
Jeg burde ha skjønt det.
Vi kaster bort tiden vår på denne gamle tullingen.
- Vi må tilbake til portalen, slik... - Vær stille.
Har du sett?
Gamlingen har ennå et par triks i ermet sitt.
Merlin? Myrrdin.
Du må prøve å huske-
- Sangraalen, Morgan og hvordan du havnet her.
- Morgan... - Du kjente henne også som Ganos Lal.
Jeg har ikke hørt det navnet på veldig lang tid.
Vi er ikke Ridderne av det Runde Bord.
Men vi er smigret av sammenligningen.
Tusen år har passert. Vi vet hvem du er.
Vi vet om Atlantis, og vi har møtt Orien.
- Fortell meg mer. - Jeg vet ikke hvor jeg skal begynne.
Dette vil ta sin tid.
Greit, vi skal begynne å undersøke hulen.
Med mindre du har noen innvendinger.
Nei? Supert. Kom igjen.
Gjør plass for Oricien.
Hva skjedde?
Portalen aktiverte seg selv, og den ble stengt sekunder senere.
Jeg antar at ingen så adressen.
Nei, Orici.
Jeg må undersøke oppkallsinnretningen.
Gjør mennene dine klare. Vi drar så snart jeg finner ut hvor de dro.
Ja, Orici.
Og hva med landsbyen?
Har de godtatt Origins lære?
- Nei. - Da skal den brennes.
Og det var Morgan som førte oss til deg.
Hun kunne selvfølgelig ikke bare si det rett ut.
Hun måtte være kryptisk om hele greien.
Du har en uvanlig forståelse for opphøyde skapninger.
Det er delvis fordi jeg pleide å være en selv.
Menneskene kan umulig ha utviklet seg så mye på tusen år.
Nei, jeg fikk litt hjelp. Hun het Oma Desala.
Selvfølgelig... Og hva skjedde?
Jeg var vel ikke helt enig med de andre.
Jeg har vært i samme situasjon.
Jeg var ikke så flink til denne "ikke-avbrytelses"-greien.
Jeg antar at det var et par diskusjoner.
- Det var inntrykket jeg fikk. - Husker du ikke?
Nei, Oma slettet minnet mitt og sendte meg tilbake for å beskytte meg.
Jeg er overrasket over at hun ennå ikke har lært leksen sin.
Hun var ikke den eneste som brøt noen av reglene.
Oriene får kreftene sine fra de lavere områdene, -
- så mye at de en dag vil bli sterke nok til å utrydde alle andre.
Når man møter en slik trussel er det absurd å ikke kunne avbryte.
Oma ville sikkert vært enig med deg.
Oma bryr seg om individet.
Hun har nok de beste intensjoner, -
- men det hadde også Oriene når de først begynte.
Men hun må ha sett noe i deg-
- for å tro at du var verdig.
Denne hulen er helt tom.
Hvordan går det?
Jeg vet ikke helt.
Før jeg blir med dere, må jeg vite at dere er villige til-
- å gjøre hva enn som må til for å fullføre dette.
Du har vel en viss anelse om hva vi allerede har gjennomgått.
Hva dere har opplevd så langt er ingenting i forhold til hva som kommer.
Ikke tenk på oss. Vi er klare.
I så tilfelle har vi mye arbeid som gjenstår.
Han har holdt på i timevis, Daniel. Hva driver han med?
Vel, det ser ut til at han-
- bygger noe av grunnmolekyler.
Nok en Sangraal?
Takk. Det går bra.
Trenger bare å hvile litt.
Hva var det?
Oberstene Mitchell og Carter, kom snarest.
Dere har lyst til å se dette.
Kom igjen.
Portalen aktiverte seg selv.
Krystallen i obelisken begynte å gløde, og så forandret alt seg.
Det må man si.
Vi har blitt flyttet til en annen planet.
Hvis Daniel har rett, og Morgan ville gjemme Merlin, -
- så ville dette vært en super måte å gjøre det på.
Vi reiser gjennom en helt krets av planeter.
Avskåret fra portalsystemet av en bevisst endring av DHD-programmet.
Så du antar at vi ikke kan komme oss ut av denne portalen heller.
Vel, vi kan prøve, men jeg tviler på at det vil fungere inntil vi finner-
- det automatiske oppkallsprogrammet i DHD-prosessoren og slår det av.
Og det klarer du, sant?
Jeg håper det.
Jeg har levd mange levetider.
Først i Atlantis.
Så på Jorden før deres sivilisasjon oppsto.
Så ble jeg med de opphøyde, -
- og så returnerte jeg til dødelig form for å leve mine siste dager-
- blant de adelige i Arthurs hoff.
Det var ihvertfall hva jeg trodde.
Og gjennom milliarder av år-
- er det kun én ting som har forblitt uforandret.
Det finnes aldri nok tid.
Vel, vi er trygge nå. Ta den tiden du trenger.
Jeg sov for lenge.
Kroppen min svikter meg.
Vi akter ikke å la deg gi opp nå.
Du innser hva som står på spill.
Hvis ikke du hjelper oss, vil Oriene overta galaksen.
En siste oppgave før jeg hviler.
Lykke til, Dr. Jackson.
Hva skjedde?
Han er død.
Han ønsket deg lykke til?
Det er veldig merkelig.
Det var nesten som om han visste at dette ville skje.
Noe som gir oss ingen Sangraal, -
- og foreløpig ingen vei av denne planeten.
Jeg sa at jeg kunne reparere oppkallingsenheten.
Merlins lille triks-
- med stemmebåndene mine ble opphevet når han døde.
Nok en grunn til å sørge over hans død.
Spøk så mye du vil, Teal'c, -
- men jeg er den eneste som kan få oss vekk herfra.
Han er flink med oppkallingsprogrammer.
Kanskje hvis vi jobber sammen...
Jeg klarer ikke å finne flytteprogrammet.
Det er nok gjemt i et av de korrelative underrutinene.
Vi kommer aldri til å finne det ved å bruke de søkeprotokollene.
Jeg må tilpasse programmet ditt.
Hvor mye lenger vil dette ta?
Det er helt umulig å si.
Alt jeg vet er at det ville vært enklere på en god og varm ørkenplanet.
Han sa at han hadde én ting til å gjøre før han kunne hvile.
Jeg trodde han mente at han skulle bygge et nytt våpen til oss.
Nei, du hadde rett tidligere. Han visste at han ikke hadde nok tid.
Dette er åpenbart et slags virtuelt grensesnitt, -
- et slags datastyrt designprogram, bare at tidligere-
- så har det blitt brukt til å laste ned informasjon til en persons hjerne.
Hva slags informasjon?
- All kunnskapen om de urgamle. - Det er mye.
Ja, det er altfor mye for en menneskehjerne. Det er dødelig.
Men hva hvis du kunne kontrollere den?
Bruke den til å lagre og laste ned noe mer spesifikt?
- Som...? - Jeg vet ikke helt.
Hei!
Vala her. Jeg trenger hjelp,
- Hva er det? - Det er Daniel.
- Fortsett med arbeidet. - Cam...
Jeg stoler ikke på at han skal gjøre dette alene, Sam.
Jackson.
Hva gjorde han?
Denne planeten er uten liv. Det er ingen her.
De var her. Det er jeg sikker på.
Hva vil du at vi skal gjøre?
Led an mennene i kneling.
Jeg vil informere deg når jeg har den neste adressen.
Ja, Orici.
Prøv nå.
Jeg ser fremdeles ingen uregelmessigheter.
Dette er latterlig. Jeg kan ikke jobbe under slike forhold.
Jeg kan knapt se noe, fingrene mine er frosne...
Jeg foreslår at vi går inn i varmen og venter til neste planet.
Hvordan vet du at det ikke blir verre?
Det finner vi straks ut.
Merlin er borte.
Det var merkelig.
Sam, hva skjedde nettopp?
Obelisken fraktet oss til en annen planet.
Jeg tror den utløses med et par timers mellomrom.
Hvordan ser det ut der?
Det er litt skummelt, men det er i det minste varmt.
Hvordan går det med Daniel?
Han sitter oppreist. Det er alt jeg vet foreløpig.
Hei...
Hvordan går det?
Han hadde rett.
Du ligner faktisk på Percival.
Unnskyld meg?
Vi tilbrakte mye tid sammen i dette rommet.
Hvem?
Vi.
Han. Merlin.
Beklager, det er litt forvirrende med to minner i hodet sitt.
Og han spøkte ikke om å ha levd i flere livstider.
Har du Merlins minner?
Noen av dem.
Jorden, Atlantis, -
- og de forskjellige samfunnene han opprettet i galaksen.
Og alt arbeidet han gjorde i dette laboratoriet.
Vent nå litt.
Prøver du å si at du kan bygge en Sangraal?
Han visste at han ikke var sterk nok til å fullføre den selv.
Kroppen hans hadde forfalt for mye under hvilen.
Så han ga meg kunnskapen.
Vent!
Jeg kan se det nå.
Jeg kan gjøre dette.
En slik innretning drepte nesten General O'Neill to ganger.
Begge gangene måtte vi ha Asgarden til å redde ham.
Daniel mente at denne innretningen var annerledes, -
- at informasjonen var begrenset.
Jeg håper han har rett.
Vi fant liket av en gammel mann, død. Ved siden av det er det ingenting her.
Nå mister jeg snart tålmodigheten.
Kan vi ikke spore dem på en annen måte?
Nei, men for hver gang kan jeg finne-
- bestemmelsesstedet deres raskere enn forrige gang.
Før eller senere vil vi hente dem inn igjen.
Kanskje vi leter på feil sted.
Kanskje forflyttelsesprogrammet ikke er i DHD-prosessoren.
Hva, obelisken?
Du har åpenbart ingen anelse om hva du snakker om.
Sier luringen som var fanget i et kraftfelt i tre dager.
Den teknologien brukes kun til lokal transport.
Jeg vet. Det er åpenbart den som sender oss gjennom portalen-
- hver gang et ormehull åpner seg, men hva hvis den gjør mer?
Én ting er å sende noe her og der på en planet.
Det er noe helt annet å sende noen halvveis gjennom galaksen.
Det blir som å sammenligne en bærbar PC med en superdatamaskin.
Vel, den trenger ikke å inneholde hele navigasjonssystemet, -
- gjør den vel?
Bare en kommando som overstyrer normale oppkallsprotokoller.
Ja, men for å låne et gammel menneskelig uttrykk, -
- hvorfor gjemme en nål i en liten høystakk når du kan bruke en stor?
Det ville ikke være rare sikkerhetstiltaket hvis det ble funnet-
- av den første kvinnelige Tau'rien som kom vandrende, ville det?
Avviser du forslaget mitt-
- fordi jeg er et menneske eller fordi jeg er en kvinne?
Litt av begge, antar jeg.
Vet du hva? Jeg skal undersøke selv.
- Hva er det? - Nivå én.
Det første steget mot å skape Merlins våpen.
- Er det ekte? - Ja.
Det er nettopp hva denne innretningen gjør.
Den lar deg skape og konfigurere noe virtuelt, -
- og så legemliggjør den det.
Akkurat som O'Neill gjorde når han skapte anti-kopieringsvåpenet.
Jeg trodde Sangraalen var en liten rød juvel.
Nei, det er siste nivå, nøkkelen til å få denne til å fungere.
Hvor lang tid tar det før du er ferdig med denne greien?
Daniel...?
Det går greit.
Denne maskinen tapper deg for krefter.
Konsentrasjonsnivået den krever er ganske intenst.
- Trenger du noe? - Vann.
Greit.
Nå skjedde det.
Det var interessant.
Jack fikk helbredende evner. Jeg fikk visst telekinese.
Jack døde nesten også.
Du sa at denne innretningen kunne være annerledes.
- Jeg klarer meg. - Det er tullsnakk.
Hun har rett, du får ikke slike krefter-
- uten at noe alvorlig har skjedd i skallen din.
Å skape våpenet krever et høyere nivå av hjernefunksjon.
Merlin ville ha visst det.
Tro meg, jeg takler dette.
Pokker.
Hva er det du vil?
Jeg trenger din hjelp.
Jeg tror ennå at jeg har rett angående obelisken, -
- men jeg forstår ikke programkoden.
Det er knapt overraskende.
Altså, der du kommer fra blir du kanskje ansett som intelligent, -
- men etter galaktiske standarder sier ikke det så mye.
Er du ikke enig?
Hvis du ikke hjelper til, så er du ikke mye til nytte for oss, -
- og er du ikke til nytte for oss, så har vi ikke bruk for deg lenger.
Er du ikke enig?
Jeg hjelper deg gjerne.
Godt å høre.
- Nivå to? - Nettopp.
Jeg må hvile.
Jeg er ikke en ung mann lenger.
Daniel, går det bra?
- Jeg kjenner deg. - Selvfølgelig gjør du det, tullingen.
Det er meg, Vala.
Jeg hadde en merkelig drøm.
Alt var dekket av is.
Jackson...
Daniel...
Hva foregår?
Vi mister deg, det er hva som foregår.
Hver gang du kommer tilbake fra den maskinen-
- så blir det verre, og ikke fortell meg at alt går bra.
Nei... Nei.
Nei, jeg har bare altfor mange tanker i hodet mitt.
- Jeg blir forvirret. - Du må bekjempe det.
Nei, det er greien. Jeg må la det skje.
Det er den eneste måten jeg kan bygge Merlins våpen på.
Fortell ham at han ikke trenger å gjøre dette. Han lytter til deg.
Hvilket lag har du vært på? Vi trenger dette.
Hva får deg til å tro at vi får lov til å bruke det?
- De urgamle lot ikke Merlin slippe... - Vala, hold kjeft, for én gangs skyld.
Vi må ta denne sjansen.
Hvorfor? Handler alt om å gjøre det store offeret for deg?
- Beklager, hva med deg da? - Hva?
Når du styrte det fraktskipet gjennom den sprekken i superportalen-
- så visste du veldig godt at du kunne stryke med.
Nei, det var annerledes.
Ja, annerledes fordi det var du som tok sjansen.
Vel, nå vet du det.
Det vanskelige med dette laget er ikke å risikere sitt eget liv.
Det er å se vennene dine risikere sine.
Gratulerer. Nå er du virkelig en av oss.
Det er en kommando-overstyring. Jeg kan ikke tro at vi fant den.
Dere jobber åpenbart bra sammen.
Nå som vi har funnet programmet-
- bør det bli en enkel sak å slå det av.
Gjør klar mennene dine.
Tiden er inne.
Ja, Orici.
Hva er det?
- Kom dere til portalen. - Hvorfor?
De kommer.
Et ormehull åpner seg.
Hold dem unna. Jeg henter hjelp.
Dr. Jackson.
Du er for sen.
Du er ikke ferdig med våpenet. Jeg vil si at jeg er akkurat tidsnok.
Og jeg vil si at ting er annerledes nå.
Det tar på, gjør det ikke?
Du burde brukt energien din på meg istedenfor å hjelpe vennene dine.
Ville det ha gjort noen forskjell?
Sannsynligvis ikke.
Hva var det?
Jeg vet ikke, men jeg tror ikke at vi skal bli værende for å finne det ut.
La oss komme oss vekk herfra før noen andre gjør det.
Jeg skal se til Daniel...
Daniel?
Hvorfor gidder jeg?
Adria, jeg vil at du skal slutte med dette nå.
Jeg beklager at det må være slik, mor.
- Kom dere til portalen. - Vi etterlater deg ikke.
Jeg er rett bak dere.
CHEYENNE FJELLKOMPLEKS
Nei.
Det må finnes en måte å komme seg tilbake til den planeten på.
En DHD-buffer lagrer de 50 siste adressene som ble innslått, -
- og vi reiste gjennom tre portaler før vi kom der.
- Vi har mange planeter å undersøke. - Adria løste det problemet.
Selv om vi kunne returnere, tviler jeg på at det ville hjelpe.
Vi ville i det minste ha gjort noe.
Merlin ga Daniel ganske mye viktig informasjon.
Adria vet det.
Hun kommer til å holde ham i live.
Hvordan føler du deg?
Jeg antar at du ikke vet hvordan en bakrus føles.
Bare glem det.
Belastningen må være forferdelig.
Hjernen din var ikke laget for å takle så mye informasjon.
Hva enn jeg hadde, så er det borte sammen med mange hjerneceller.
Du får tilgi meg for at jeg ikke tror deg.
Nå får du hvile.
Vi har mye arbeid som gjenstår.
Tekst: SDI Media Group
[NORWEGIAN]